- God dag. - Mrs. Daniels.
- Jeg har aldri sett så mange måker. - Det må være storm utpå havet.
- De er dessverre ikke kommet ennå. - Men De sa klokken tre.
Jeg har ringt i hele dag. De aner ikke, miss Daniels!
De er vanskelige å få tak i. Vi kjøper dem som kyllinger fra India.
- Men jeg får vel ingen kylling? - Nei, slett ikke.
- En voksen asiatisk stær. - Som snakker?
Ja, naturligvis snakker... Nei, De må lære den å snakke.
Kanskje jeg bør ringe? De sa kl. tre. Det kan være trafikkork.
- Vil De vente en liten stund? - Lever den heller hjemme hos meg.
Ja vel, men jeg er sikker på at de er på vei hit.
- Er det greit om jeg ringer? - Ja da.
- Unnskyld, kan De hjelpe meg? - Hva?
Jeg spurte om De kunne hjelpe meg.
- Hva ser De etter, sir? - Dvergpapegøyer.
- Jaså? - Det fins visst ulike varianter.
- Ja. - De er til min søster. Hun har bursdag.
Men hun blir bare elleve år, så de må ikke være for demonstrative.
Men ikke for uinteresserte heller.
- Har De noen som bare er gode venner? - Jeg tror det.
La meg se...
Er det dvergpapegøyer?
- Nei,... rødfugler. - Jeg trodde det var tigerfinker.
Ja, vi kaller dem det også.
- Her har vi dem. Dvergpapegøyer. - Det er kanarifugler.
Føles det ikke fryktelig? Å holde alle disse fuglene innesperret?
Vi kan ikke la dem fly fritt rundt i butikken.
- Må de holdes i atskilte bur? - Naturligvis. For å beskytte artene.
- Ja visst. Særlig når de feller fjær. - Ja, særlig da.
- Feller de fjær nå? - Noen av dem.
- Hvordan ser De det? - De får et krenket uttrykk i fjeset.
- Ja vel, ja. Men de dvergpapegøyene? - Vi har noen meget fine kanarifugler nå.
Ja vel.
Ja vel, kan jeg få se på den?
Hva er det?
Sånn, ja.
- Bra. - Så fint!
Inn i gullburet ditt igjen, Melanie Daniels.
- Hva sa De? - Jeg trakk en parallell, miss Daniels.
- Hvordan vet De hva jeg heter? - En liten fugl fortalte meg det.
Vent nå litt!
- Jeg kjenner ikke Dem. - Vi møttes i retten.
- Vi har aldri møttes noe sted. - Nei, jeg så Dem i retten.
De gjorde noen et pek, og et vindu ble knust.
- Jeg knuste det ikke. - Peket Deres gjorde det.
- De burde ha blitt satt inn. - Er De politimann?
Nei, men jeg liker ikke folk som lurer andre.
- Dvergpapegøyene, da? - Jeg skal ha dem.
- De visste at jeg ikke jobbet her. - Det stemmer.
Hvordan liker De å være offer for en spøk?
- Jeg syns De er en lus. - Jeg er det. Adjø, miss Daniels. Frue.
- Jeg er glad De ikke fikk fuglene Deres. - Jeg finner noe annet. Ses i retten!
- Hvem var den mannen? - Det vet jeg virkelig ikke.
- Fuglen Deres kommer i ettermiddag. - Send den hjem til meg.
- Får jeg låne telefonen? - Naturligvis.
"Daily News"? Sett meg over til bydesken.
Et øyeblikk, Mrs. MacGruder.
Hei, Charlie. Melanie her. Du må gjøre meg en tjeneste.
Nei, bare en liten tjeneste.
Øve press på deg? Charlie, da! Ville jeg gjøre det?
Finn ut hvem som har dette skiltet:
WJH 003.
Ja, et California-skilt.
Jeg kommer oppom om en stund. Er far på kontoret?
Nei, jeg vil ikke forstyrre i et møte. Si at vi ses senere. Takk, Charlie.
- Har De noen dvergpapegøyer? - Nei, men...
- Jeg kan bestille. - Hvor fort?
- Når vil De ha dem? - Med en gang.
- Hva med i morgen tidlig? Holder det? - Det passer meg utmerket.
- Frøken, er det til Mitch Brenner? - Ja.
Han kommer ikke før på mandag, så om fuglene er til ham...
- Mandag? - Ja. Fuglene kan ikke stå i gangen.
- Vel... Hvor drog han? - Til Bodega Bay. Han drar dit hver helg.
- Hvor ligger det? - Ca. 95 km nordover langs kysten.
Halvannen time på motorveien eller to timer langs kystveien.
Skulle gjerne ha passet dem, men jeg skal også bort. Beklager.
- God dag. Kan De hjelpe meg? - Jeg kan prøve.
Jeg ser etter Mitchell Brenner. Vet De hvor han bor?
- Her i Bodega Bay. - Ja, men hvor?
- På den andre siden av bukta. - Hvor?
Ser De hvor jeg peker? De to store trærne?
- Ja, jeg ser det. - Brenners bor i det hvite huset der.
- Mr. og Mrs. Brenner? - Nei, bare Lydia og de to barna.
- De to barna? - Ja. Mitch og veslejenta.
- Ja visst, ja. Hvordan kommer man dit? - Veien rundt bukta ender på tunet deres.
- Fins det ingen annen vei? - Nei.
Jeg hadde tenkt å overraske dem.
De må ikke se meg komme. Det skal være en overraskelse.
De kan bruke båt, og gå tvers over bukta til kaia deres.
- Hvor får jeg tak i en båt? - Nede ved Tides restaurant.
- Kan De kjøre båt med påhengsmotor? - Naturligvis.
- Skal jeg bestille en til Dem? - Ja takk.
- Hva er navnet? - Daniels.
- Kan De fortelle meg... - Vent et øyeblikk.
- Navnet til veslejenta? - Brenner-jenta? Alice, tror jeg.
- Harry, hva heter Brenner-jenta? - Lois.
- Er det ikke Alice? - Nei, Lois.
- Hun heter Alice. - Er De sikker?
- Ikke bombesikker. - Jeg må ha det riktige navnet.
Vent litt, er du snill. Jeg vet hva De kan gjøre.
Kjør gjennom byen, og ta til høyre ved et lite motell. Oppfattet?
På toppen av bakken ligger skolen, og så et hus med rød postkasse.
Der bor Annie Hayworth, lærerinnen. Spør henne om Brenner-piken.
- Bortkastet tid! Hun heter Alice. - Kan båten være klar om 20 minutter?
- Hva skal De ha for telefonen? - Pytt, ingen ting.
- Hvem er det? - Meg.
Hvem er meg?
Miss Hayworth? Mitt navn er Melanie Daniels.
Mannen på posten sa at De kunne fortelle meg hva Brenner-piken heter.
- Cathy Brenner. - Han sa Alice eller Lois.
Og derfor blir aldri posten levert til riktig person her i byen. En sigarett?
Ville... Ville De snakke med Cathy om noe?
Ikke akkurat det.
Slik å forstå.
- Er De en venn av Mitch? - Nei, egentlig ikke.
Jeg har vært røyksugen i tjue minutter, men klarte ikke å gå fra hagearbeidet.
- Det er en nydelig hage. - Takk. Noe å gjøre i fritiden.
Vi har mye fritid i Bodega Bay.
- Skal De bli her lenge? - Bare et par timer.
- Så De drar når De har hilst på Cathy? - Noe sånt.
- Jeg mente ikke å være mystisk. - Det angår ikke meg likevel.
- Jeg må videre. Takk for hjelpen. - Ingen årsak.
- Tok De kystveien fra San Francisco? - Ja.
- Fin kjøretur. - Nydelig.
Var det der De traff Mitch?
Ja.
- Det er vel der alle treffer Mitch. - Nå høres De mystisk ut.
Å? Det var ikke meningen.
Jeg er snarere en åpen bok. Eller kanskje lukket.
- Så pene. Hva slags fugler er det? - Dvergpapegøyer.
- Jeg skjønner. Lykke til, miss Daniels. - Takk.
- Kommer jeg ut denne veien? - Ja, den fører ut på hovedveien igjen.
- Har De en båt til miss Daniels? - Ja, ma'am. Den der nede.
- Gikk det bra? - Ja. Hvorfor gjorde den det?
Så ut som om den stupte mot Dem med vilje.
De blør. Vi må stelle såret. Sånn, ja, kjekk jente.
- Hva skjedde, Mitch? - En måke traff henne.
Vi går heller opp til restauranten.
- De må kanskje ha en stivkrampesprøyte. - Jeg fikk en i fjor.
- Hva hendte? - Hun fikk et risp.
- Skal jeg ringe legen? - Så ille er det ikke.
Helen, hent bomull og Pyrisept.
- Skjedde det utenfor her? - Nei, slapp av.
En mann snublet utenfor her, og stevnet meg.
- Jeg tror ikke hun vil stevne noen. - Det er du som er advokaten.
- Hva er det? - Pyrisept. Jeg skal rense såret.
- Så De er advokat? - Det stemmer.
Vanligvis forsvarer jeg folk, men...
- Praktiserer De her? - Nei, i San Francisco.
- Hva slags saker? - Kriminalsaker.
- Derfor vil De ha alle bak murene? - Ikke alle.
- Bare lovovertredere og spøkefugler. - Akkurat. Å, unnskyld!
- Hva gjør De her oppe? - Så De ikke dvergpapegøyene?
Kjørte De helt hit for å gi meg dem?
Nei, din søster. Hun har jo bursdag. Dessuten skulle jeg hit i alle fall.
- Hvorfor det? - For å hilse på en venn.
- Forsiktig. - Unnskyld.
- Hvem er vennen din? - Annie Hayworth, lærerinnen.
Annie Hayworth? Verden er jammen liten.
- Ja. - Hvordan kjenner De Annie?
Vi studerte sammen. På college.
Jaså, tenke seg til. Hvor lenge blir De her?
- Over helgen. - Blødningen har stanset. Hold denne.
- Så De kom for å hilse på Annie? - Ja.
- Jeg tror De kom for å treffe meg. - Hvorfor skulle jeg det?
- De tok Dem bryet med å oppspore meg. - Bry? Jeg bare ringte fars avis.
- Dessuten skulle jeg altså hit uansett. - De liker meg.
Jeg avskyr Dem. De er ubehøvlet, arrogant og innbilsk.
Jeg rev i stykker et brev om det.
- Hva stod det der? - Det raker ikke Dem.
- Og måkene her! Jeg drog helt hit... - De skulle jo hit likevel.
Mitch?
- Hva gjør du i byen? - Bekrefter å ha mottatt noe.
Mor, la meg presentere miss Daniels. Miss Daniels, min mor.
God dag, miss Daniels. Bekrefte hva?
En leveranse. Miss Daniels hadde med fugler til Cathy. Hvor er hun?
- Hos Brinkmeyers. - Miss Daniels blir her over helgen,-
- så jeg har allerede invitert henne på middag i kveld.
- De hadde jo med fuglene. - Jeg kan ikke...
- Sa du fugler? - Ja, dvergpapegøyer.
Ja vel, da skjønner jeg.
Vi må takke Dem. Og De skal jo være her over helgen.
- Ja, men... - De skal vel det?
- Ja, men... - Fint. Når er det middag, mor?
- Klokken sju. - Jeg henter Dem. Hvor?
- Jeg bor hos Annie. - Naturligvis. Kvart på sju?
Kanskje Annie har andre planer. Jeg finner veien selv.
Sikkert? De finner ikke på å leie en båt? Da sier vi sju.
- Kanskje. - Vi skal vente på Dem.
- Hvordan føles hodet? - Bedre. En måke traff meg, Mrs. Brenner.
- Å, hei! Fant du henne? - Ja.
Jeg lurte... Det skiltet der.
ROM TIL LEIE
- Kan jeg leie et rom for én natt? - Jeg hadde tenkt...
Det betyr så mye. Det er fullt overalt i byen.
Ja vel. Har De koffertene i bilen?
- Bare det nødtørftigste! - Jeg kjøpte noen saker på butikken.
- Jeg hadde ikke tenkt å bli så lenge. - Jeg vet det.
- Skjedde det noe uventet? - Ja.
- Kan jeg låne telefonen og ringe hjem? - Jeg satte akkurat over kaffen.
Slutter de aldri å trekke?
Hei!
- Miss Daniels? - Ja?
De er nydelige! Akkurat hva jeg ønsket meg. Er de mann og dame?
- Jeg ser ikke forskjell. - Jeg antar det.
Annie hadde ingen planer? Så fint at De kom. Sulten?
- Ja. - Maten er snart klar.
- Vi har sett på hønene. Noe er galt. - Nei.
- Jeg ringer Fred nå. - Hvorfor? Hønene spiser ikke.
- Han solgte meg fôret. - "Kjøper, vær varsom!"
- Hvem er du på parti med? - Jeg bare siterer loven.
Dette er fort gjort, miss... Fred? Lydia Brenner.
Forstyrrer jeg i middagen? Fôret du solgte meg, er dårlig.
Hønsefôret. Hønene nekter å spise det.
De er alltid sultne. Jeg åpnet en sekk, men de vil ikke ha.
Når høner nekter å spise, er det noe galt med maten.
Nei, hønene mine er ikke kresne.
Hvem? Hva har han med saken å gjøre?
Jeg blåser i hvor mange sekker du solgte til ham. Mine høner...
Å, jeg skjønner.
Dan Fawcett? I ettermiddag? Det bare beviser at fôret du solgte...
Å.
Kanskje jeg burde besøke ham. Du tror vel ikke det er noe smittsomt?
Det mener du ikke! Nei, de virker ikke syke. De bare nekter å spise.
Jeg skal dra bort til ham. Kanskje han...
Jaha. Ja vel. Takk skal du ha.
Dan Fawcetts høner vil heller ikke spise.
- Som du sa, Freds fôr er dårlig. - Nei, Mr. Fawcett kjøpte et annet merke.
Du tror vel ikke at de holder på å bli syke, Mitch?
- Hvordan visste du hva jeg ønsket meg? - Broren din sa det.
- Så De kjente Mitch i San Francisco? - Ikke direkte.
Mitch kjenner mange i San Francisco. Mest skurker.
- Cathy! - Han innrømmer det selv.
Han er mye i ventecellene på tinghuset.
I et demokrati får alle rettferdig behandling.
Gi deg, mor! Jeg kan alt det der om demokratiet. De er skurker for det.
Han har en klient som skjøt kona i hodet seks ganger. Tenk, seks ganger!
Selv to ganger er å overdrive, ikke sant?
- Hvorfor skjøt han henne? - Han så på sport på tv.
Så byttet kona hans kanal.
- Kommer du i selskapet mitt i morgen? - Nei, jeg må tilbake til San Francisco.
- Liker du oss ikke? - Jo, naturligvis.
- Bodega Bay, da? - Jeg vet ikke ennå.
Mitch liker seg her. Han kommer hver helg, enda han bor i byen.
- Han kaller San Francisco en maurtue. - Ja, det blir nok litt hektisk iblant.
Om du kommer, så ikke si at jeg sa noe. Selskapet skal være en overraskelse.
De har planene klare. Jeg skal besøke Michelle.
Så får moren til Michelle hodepine, og kjører meg hjem.
Og når jeg kommer hjem, spretter alle barna fram.
Kan du ikke komme, vær så snill?
Jeg tror ikke det.
- Hun er en sjarmerende pike. - Ja.
- Og pen. Hvor lenge har du kjent henne? - Vi møttes i går, har jeg jo sagt.
- I en fuglebutikk. - Ja.
- Hvor hun solgte fugler. - Nei, hun trodde at jeg trodde...
Det er komplisert.
Men hun kjøpte fuglene, og kjørte helt hit ut for...
Hvor studerte du juss?
Tilgi meg. Jeg er bare nysgjerrig på en slik pike.
- Hun er velstående? - Ja, faren er medeier i en stor avis.
Man skulle tro hun kunne unngå det, men hun blir alltid omtalt i sladrespaltene.
Var det ikke henne som hoppet uti en fontene i Roma?
- Jo. - Jeg er vel gammeldags.
Det er visstnok varmt der, men... Ifølge avisen var hun naken.
- Ja, kjære. - Når du tar med en slik pike...
Kjære deg, jeg tror jeg klarer å takle Melanie Daniels selv.
Vel, bare du vet hva du vil, Mitch.
Jeg vet nøyaktig hva jeg vil.
- Finner du veien tilbake selv? - Ja.
- Ses vi igjen? - San Francisco er langt borte.
Jeg er der fem dager i uka. Kan vi ikke møtes?
Vi kunne ta en svømmetur. Mor sier at du liker det.
- Hva vet hun om det? - Vi leser samme sladrespalte.
- Roma. - Jeg tror vi kunne ha det gøy.
Jeg ble dyttet uti fontenen.
- Naken. - Fullt påkledd.
- Avisen som skrev det, er fars rival. - Så du er bare et stakkars offer?
- Nei. Sannheten er... - At du er sammen med ville typer.
Ja, men jeg ble dyttet uti. Det er også sannheten.
- Kjenner du virkelig Annie Hayworth? - Nei.
Så du løy om å skulle treffe henne.
- Ja. - Var brevet til meg også løgn?
- Nei. - Hva skrev du, da?
"Kjære Mr. Brenner. Kanskje fuglene kan forbedre Deres personlighet."
- Men du rev det i stykker? - Ja.
- Det virket dumt. - Som å hoppe uti en fontene i Roma!
- For jeg tror ikke på... - Tro hva du vil!
- Treffes vi igjen? Vi kan ha det moro. - Det var bra nok i Roma, men ikke her.
Det er bra nok for meg. Hva vil du?
Vet du ikke det? Jeg vil bruke livet på å hoppe naken uti fontener. Adjø!
- Miss Daniels? - Ja.
Hei. Noe i veien? Er det kuttet som begynner å plage Dem?
Nei, det er ikke det som plager meg.
- Lyst på konjakk? - Ja takk.
Slå Dem ned mens jeg henter den. En genser eller et pledd?
Nei takk.
- Vil du ikke kalle meg Melanie? - Gjerne.
- Takk. - Det er kjølig her om kveldene.
Særlig hvis man er nær bukta.
Hvordan var kvelden? Traff du Lydia?
- Skal jeg snakke om noe annet? - Jeg tror det.
- Hva syns du om vår lille landsby? - Jeg avskyr den.
Den har ikke mye å by tilreisende, med mindre man liker en samling skur.
- En må venne seg til det. - Hvor er du fra?
- San Francisco. - Hvordan havnet du her?
En venn bad meg opp hit en helg for lenge siden.
Ingen vits i å kokettere. Det var Mitch Brenner.
- Det ante meg. - Slapp av, det er slutt for lengst.
- Det er ikke noe mellom ham og meg. - Ikke det?
Nei. Kanskje det aldri har vært noe mellom ham og noen jente.
- Hva mener du? - Jeg tror jeg tar et glass selv.
Vi møttes ofte i San Francisco. Så presenterte han meg for Lydia.
- Når var det? - Fire år siden.
Like etter at faren døde. Ting kan være annerledes nå.
- Annerledes? - Med Lydia.
- Virket hun reservert? - En smule.
Da er hun ikke så annerledes likevel. Jeg trodde jeg skulle bli gal av henne.
Da jeg kom hjem, prøvde jeg å finne ut hva galt jeg hadde gjort henne.
Men det var bare det at jeg eksisterte. Svaret? En sjalu kvinne?
En eiesyk mor? Feil! Ødipus meg hit og Ødipus meg dit, det var ikke det.
Hva var det, da?
Lydia likte meg, det er det rare.
- Nå er vi meget gode venner. - Hvorfor misbilliget hun deg, da?
- Hun var redd. - For at du skulle ta Mitch?
- For at jeg skulle gi Mitch. - Hva?
Hun fryktet kvinner som kunne gi ham kjærlighet.
- Det tyder på sjalusi og eiesyke. - Nei, jeg tror ikke det.
Hun er ikke redd for å miste Mitch, bare for å bli forlatt.
Noen burde si til henne at hun får en datter.
- Nei, hun har allerede en datter. - Mitch, da? Hadde ikke han noe å si?
Jeg forstår hans situasjon.
Han slet tungt med Lydia da faren døde, og ville ikke gjenta det.
Så det tok slutt. Vi fortsatte å ses iblant, men det var slutt.
- Hva gjør du her i Bodega Bay, da? - Jeg ville være nær Mitch.
Jeg visste det var slutt, men jeg ville være nær ham likevel.
Jeg liker ham fremdeles veldig godt.
Og jeg vil ikke miste det vennskapet. Aldri noen gang.
Hallo?
Hallo. Nei, jeg sov ikke.
Ja, for en liten stund siden. Ja, et øyeblikk.
Det er Mitch. Han vil snakke med deg.
Hallo? Ja, dette er Melanie.
Takk, bare bra. Nei, det var ikke vanskelig. Jeg bare fulgte veien.
Du trenger ikke å unnskylde, jeg forstår...
Det var snilt. Nei, jeg er ikke sint.
Jeg kan ikke. Jeg må tilbake til San Francisco.
Nei, jeg vil ikke skuffe Cathy, men...
Jeg forstår.
Ja vel, da kommer jeg. Adjø, Mitch.
Han inviterte meg til Cathys selskap i morgen.
Det blir gøy. Jeg skal også dit, for å hjelpe til.
Det virker så meningsløst. Nei, jeg går og legger meg. Dagen har vært travel.
Bagasjen min.
Pen. Kjøpte du den hos Brinkmeyer?
- Syns du jeg burde gå? - Det er opp til deg.
Nei, det er opp til Lydia. Ikke sant?
- Blås i Lydia. Har du lyst til å gå? - Ja.
- Så gå. - Takk, Annie.
Hvem kan det være?
Er det noen der? Hvem er det?
Se!
Stakkars. Den fløy seg vel vill i mørket.
Men det er ikke mørkt, Annie. Det er fullmåne.
- Nei takk, jeg kjører. - Jo. For da må du bli til middag.
Nei, jeg kan ikke. Jeg må hjem.
- Ja vel. Skål. - Skål.
- Hvorfor er det så viktig å dra tilbake? - For det første må jeg på jobb i morgen.
- Jobber du? - Jeg har flere jobber.
Forskjellige ting på forskjellige dager.
To dager i uken hjelper jeg reisende på flyplassen.
Jeg bare villeder dem, naturligvis.
På tirsdager studerer jeg semantikk på Berkeley. Finner nye tabuord.
Men det er egentlig ikke en jobb. På torsdager har jeg møter og lunsj.
- Med underverdenen? - Beklager.
Vi bekoster en koreansk gutts skolegang. Så vi må framskaffe pengene.
Det i Roma... Hele den sommeren gjorde jeg ikke annet enn...
Det var veldig lett å tulle seg bort der.
Så da jeg kom tilbake, syntes jeg det var på tide å... å finne noe igjen.
På mandager og torsdager aktiviserer jeg meg selv.
- Fredager, da? - På fredagene har jeg fri.
Iblant går jeg i fuglebutikker på fredagene.
Det er jeg glad for. En uskyldig dag.
Ja visst.
Jeg har en tante Tessa. Har du det? Min er meget ærbar og snerpete.
Jeg skal gi henne en asiatisk stær. De kan snakke.
Tenk deg min tantes uttrykk når den serverer ord jeg har lært på Berkeley!
Du trenger moderlig omsorg, barnet mitt.
- Ikke min mors. - Jeg er lei for det.
Hva har du å være lei deg for?
Moren min? Ha! Hun forlot oss for en hotellmann i Østen da jeg var elleve.
- Vet du hva morskjærlighet er? - Ja, det vet jeg.
- Mener du at det er bedre å bli forlatt? - Nei, det er bedre å bli elsket.
Ser du aldri noe til henne?
Jeg vet ikke hvor hun er.
Vel! Kanskje jeg kan hjelpe andre barn.
Nå begynner vi. En...
To...
Tre...
Nå kan du gå.
Se! Se!
Hei, det er ikke lov å ta på!
Hjelp meg å få barna i hus!
- Er de borte? - Jeg tror det.
- Ble noen skadd? - Jenny fikk et lite risp.
Det var den tredje gangen.
Dette er vel ikke normalt? Måken som traff meg i går.
- Og den hos Annie i går. - Hva?
En måke fløy rett på døren hennes. Hva skjer?
- Jeg vet ikke. Må du tilbake til Annie? - Nei.
Bli her og spis med oss før du drar tilbake.
- Vil du ha sennep til? - Nei takk.
- Hvorfor ble ikke Annie? - Hun ventet en telefon.
- Hva er det med dem? - Med alle fugler!
- Hvor skal jeg sette kaffen? - På bordet.
- Miss Daniels vil vel gjerne hjem. - Nei, du burde sove her.
- Vi har et ekstra rom. - Veien kan være lumsk om natten.
Jeg kommer fort ut på motorveien via Santa Rosa.
- Ja, og motorveien er raskere. - Nei, der er det kø.
Hør på de dvergpapegøyene!
Mitch...
Dekk ansiktene deres! Dekk øynene!
- Det er en spurv, ja. - Vi vet det, Al.
- Stod lyset på? - Ja, men det lyste ikke gjennom pipa.
- Iblant blir fugler tiltrukket av lys. - Ja, men vi må gjøre noe med det!
Hva mener du? Gjøre noe med hva?
- Fuglene invaderte huset! - De rotet seg inn og fikk panikk.
Ok, de får panikk i lukkede rom, men de rotet seg ikke inn, de ville inn.
- Kona hadde en fugl i bilen en gang. - Cathy hadde bursdagsselskap i dag.
- Hvor gammel er hun? - Plutselig angrep måkene barna!
Og miss Daniels ble angrepet i går!
Plaget barna fuglene? Da gyver de løs på en.
Barna lekte. De måkene angrep dem!
"Angripe" er vel å ta litt hardt i.
Fugler gjør ikke det uten grunn, gjør de vel?
- Barna må ha skremt dem. - Disse fuglene angrep.
Det er iallfall rotete her. Kanskje en rist oppå pipa hjelper.
- Trenger du hjelp med å rydde opp? - Nei takk.
Jeg følger Cathy til sengs.
- Det er vel best jeg blir. - Ja, gjør det.
Vi henter tingene mine i bilen.
- Noe mer jeg kan gjøre? - Nei takk, Al.
Adjø, Lydia.
Jammen er det merkelig.
Mitch? Mitch!
- Mitch! - Ja, mor?
Jeg kjører Cathy til skolen. Så kjører jeg til Fawcett-gården.
God morgen.
- Morn, George. Er Mr. Fawcett her? - Ja.
Jeg har ikke sett ham i dag, men han er sikkert inne.
Dan, er du hjemme?
Mor!
Hva er det? Hva er i veien?
Al bad meg dra bort til Fawcetts. Det kommer noen politimenn.
- Er det greit? - Ja. Jeg lager te til moren din.
Vær forsiktig, vær så snill.
Vær forsiktig, du også.
Mitch?
Nei, det er meg. Jeg tenkte du ville ha litt te.
Takk skal du ha.
- Hvor er Mitch? - Al ville ha ham på Fawcett-gården.
- Trodde han ikke på min historie? - Han ringte derfra.
- Da så han det. - Ja. Han tilkalte Santa Rosa-politiet.
Hva kan de gjøre?
- Tror du Cathy er trygg på skolen? - Ja, helt sikkert.
- Syns du jeg høres dum ut? - Nei.
Jeg ser Dan for meg. Og skolen har så store vinduer.
- Alle vinduene til Dans rom var knust! - Prøv å la være å tenke på det.
Jeg skulle ønske jeg var sterkere.
Jeg mistet mannen min for fire år siden.
Det er forferdelig hvordan man søker sin styrke i andre.
Og plutselig er styrken borte, og man er alene.
Jeg skulle så gjerne klare å slappe av iblant. Klare å sove.
- Tror du Cathy er trygg? - Ja da, Annie er der.
Jeg pleier ikke å være som dette. Jeg engster meg ikke for barna mine.
Da Frank døde...
Han forstod barna. Han forstod dem.
Han hadde evnen til å gå inn i deres verden. Det er en sjelden evne.
Jeg skulle ønske, ønske, ønske at jeg kunne være slik.
Jeg savner ham.
Jeg kan ennå våkne iblant og tenke: "Jeg må lage frokost til Frank."
Så jeg står opp. Og jeg har en grunn til å stå opp, inntil...
Inntil jeg husker det.
Jeg savner å snakke med ham.
Cathy er jo bare barnet, og Mitch...
Vel, Mitch har sitt eget liv.
Jeg er glad han ble her i dag. Det føles tryggere da.
- Vil du hvile nå? - Nei, ikke gå.
Jeg syns ikke jeg forstår deg, og jeg vil så gjerne forstå.
Hvorfor det, Mrs. Brenner?
Fordi min sønn later til å være glad i deg.
Og jeg vet ikke helt hva jeg syns om det.
Jeg vet ikke engang om jeg liker deg eller ikke.
- Er det så viktig at du liker meg? - Jeg tror da det.
Mitch betyr mye for meg. Jeg ønsker å like den piken han velger.
- Og hvis du ikke gjør det? - Den eneste det betyr noe for, er meg.
Det ville bety noe for Mitch også.
Mitch har alltid gjort akkurat hva han ville.
Men... Du skjønner det...
Jeg vil ikke bli forlatt. Jeg orker ikke å bli forlatt! Tilgi meg.
Tilgi meg! Dette med fuglene har oppskaket meg.
- Hva skulle jeg gjøre uten Mitch? - Prøv å sove litt nå, Mrs. Brenner.
Jeg skulle ønske jeg var sterkere.
Tror du hun er trygg på skolen?
- Skal jeg hente henne? - Det er for meget å be om.
- Nei, det er helt i orden. - Jeg ville føle meg meget bedre da.
Jeg drar med en gang.
Melanie?
Takk for teen.
Legg vekk sangbøkene og still opp ved pultene. Frikvarter når alle er klare.
Vi går ikke ut i skolegården før alle er stille.
- Lukk den døren fort! - Hva?
- Hva er det? - Se.
Vi må få barna vekk herfra.
Hysj! Vær stille nå, barn. Stille.
Miss Daniels vil se hva vi gjør under brannøvelser.
Vis henne hvor stille og lydige dere kan være.
Vi skal forlate skolen nå.
De som bor i nærheten, går rett hjem.
Resten går ned bakken, helt til hotellet. Er det oppfattet?
Melanie?
Dere må være stille som mus. Ikke en lyd før jeg roper"løp".
Da løper dere så fort dere kan. Er det oppfattet?
John, du går foran.
Det var mange hundre, far.
Nei, jeg er ikke hysterisk. Jeg forteller så rolig som jeg kan.
Ja vel, far. Ja, far.
Det skjedde akkurat nå, for mindre enn et kvarter siden. På skolen.
- Vent. Hva heter skolen? - Bodega Bay skole.
Bodega Bay skole.
Jeg vet ikke hvor mange barn. 30-40.
Fuglene angrep da barna kom ut.
- Ja, Mrs. Bundy? - Gi meg småmynt.
Kråker, tror jeg. Er det noen forskjell på dem og svarttroster?
- Det er så avgjort en forskjell. - Takk.
De er forskjellige, far.
Jeg tror dette var kråker. Ja, hundrevis av dem.
Ja, de angrep barna. Angrep dem!
Jeg vet ikke når, men jeg kan ikke dra nå.
- Ja vel. Adjø. - De er begge spurvefugler.
Men helt ulike arter.
Kråken heter Corvus brachyrhynchos, og svarttrosten Euphagus cyanocephalus.
- Har De nummeret til Fawcett-gården? - I denne katalogen.
Spiller det noen rolle hva slags fugl, Mrs. Bundy? Skolen ble angrepet!
Ingen av artene er intelligente nok til å gå til masseangrep.
- Skallene er for små... - Jeg var på skolen.
- Jeg vet ikke noe om skallene deres... - Men det gjør jeg.
Ornitologi er min hobby.
Fugler er ikke aggressive, de er vakre. Det er vi som...
Stan! Tre grillkyllinger med bakt potet.
Kan jeg få tale med Mitch Brenner? Ja, jeg venter.
Det er mennesket som gjør det vanskelig å overleve på vår klode.
- Hvis ikke fuglene... - Mrs. Bundy.
- Det var et angrep på skolen. - Umulig!
- Mitch? Det har skjedd noe. - Verdens undergang!
To Bloody Mary. Hva skjedde på skolen?
- Kråker angrep. - Det er verdens undergang.
"Så sier Herren til fjellene og haugene, bekkene og dalene:"
"Se, jeg lar sverd komme over eder,"-
- "og gjør eders offerhauger til intet."
"Ve den som står tidlig opp og jager etter sterk drikk."
Verdens undergang.
- Noen få fugler er ikke verdens ende. - De var ikke noen få.
- Ante ikke at det var mange kråker nå. - Der hvor de fins, er de helårsfugler.
Ved juleopptellingen var det...
- Hvor mange måker talte dere? - Hva slags? Det fins underarter.
- De som herjet med båten min. - Båten din?
- Ja, i forrige uke. - Hun ble truffet av en måke.
Deke, jeg venter på drinkene.
Be dem dempe seg. De skremmer barna.
- De rev nesten av skipperens arm. - Hysj! Du skremmer barna.
Han skremmer meg også.
Prøver du å si at alle disse...
- Nei, det er umulig. - Det skjedde på en av båtene mine.
Måkene ville bare ha tak i fisken. Ærlig talt, tenk logisk!
Hva var det kråkene ville ha på skolen, da?
- Hva tror De de ville ha, miss...? - Daniels. Jeg tror de ville ta barna.
- For å drepe dem. - Hvorfor?
- Jeg vet ikke hvorfor. - Tenkte meg det.
Det har eksistert fugler i 140 mill. år, helt siden Archaeopteryx.
Rart at de skulle vente så lenge med å gå til krig mot oss.
- Ingen har sagt noe om krig. - De og Mr. Sholes antydet det.
- Krig? Jeg sa bare at noen måker... - Mer kaffe?
De angrep båten min. Kanskje for å ta fisken.
Kapteinen burde ha skutt dem.
Fugler flest er åtseletere. Skyt dem! Utrydd dem fra jordens overflate!
- Det lar seg neppe gjøre. - Hvorfor ikke?
Fordi det fins 8650 arter i verden i dag, Mr. Carter.
Vi har 5,75 milliarder fugler, bare her i USA!
- I hele verden... - Skyt dem alle. Møkkete dyr.
Er det antakelig over 100 milliarder fugler.
- Verdens undergang! - De må ha vært ute etter fisken.
- Spis opp. - Kommer fuglene til å spise oss?
Vi blir for revet med av dette.
- Greit nok at enkelte fugler... - Det er ikke bare noen få!
- Måker, kråker... - Ulike arter slår seg aldri sammen.
Det er utenkelig. Hvis det skjedde, ville vi ikke ha en sjanse!
- Hvordan skulle vi klare å stå imot? - Vi kunne ikke.
- Er det noe i veien her? - Vi kriger.
- Mot hvem? - Mot fuglene.
Så fint at dere morer dere med å skremme barna.
- Hvis hun så et angrep på skolen, så... - Hvem angrep?
Kråker. Men dere bare prater! Hva blir det neste? En fugl mot det vinduet?
- Mor. - Hysj. Ta på deg kåpen.
Dra hjem og lås dører og vinduer! Raskeste vei til San Francisco?
- Motorveien. - Hvor er den?
Jeg skal dit. De kan følge etter meg. Jeg skal bare drikke ut først.
- Hei. Hvor er Cathy? - Hos Annie.
- Al, er ikke du på skolen? - Jeg kommer fra Fawcett.
- Han ble drept i går. Av fugler! - Det er ikke sikkert.
- Hva vet man, da? - Politiet tror det var innbruddstyver.
- Hva med de døde fuglene på gulvet, da? - Kan ha kommet inn etterpå.
Var politiet på skolen deres i dag?
- Kommer De? - Slapp av, det er ikke en fugl i sikte.
"Se på himmelens fugler."
"De sår ikke, høster ikke. Eders Gud før dem likevel."
Noe liknende skjedde i Santa Cruz i fjor. Fullt av måker!
- Vennligst drikk ut! - Ja, jeg husker det.
De fløy seg bort i tåken, og fløy inn mot lysene i byen.
De smalt inn i bygninger og alt mulig.
- De griser til. - Men ingen lot seg affisere av det.
Neste morgen var de borte. Stakkars fugler!
- Jeg går! Kommer du? - Ja da, ja da.
- Håper dere finner ut av dette. - Verdens undergang!
- Nei, jeg får gå tilbake til jobben. - Vent litt.
Ikke for å spre frykt, men vi har et problem.
- Det ville være galskap å ignorere det. - Hva da? Fuglekrigen?
Ja. Kall det hva du vil, men de kommer tilbake, vær du sikker.
- Latterlig! - Sam, hør her.
Med mindre vi gjør noe nå, får Bodega Bay til å reagere...
- Selv om dette er sant, og... - Tror du ikke på det?
- Det er ingen grunn til... - At det skjer er ikke grunn nok?
- Jeg liker bukta. Hvis... - Stiller du opp, gjør alle det.
- Hva skulle jeg gjøre? - Husk måkene og tåken i Santa Cruz.
- Det er ikke tåke her. - Vi lager det! Med røykbomber.
Se!
De angriper igjen! Melanie, bli her. Kom, Al!
Du milde...!
Se på bensinen, og han tenner en sigar!
Hei, du! Ikke slipp den fyrstikken!
- Løp! - Vær forsiktig!
Pass deg! Vær forsiktig!
Hvorfor gjør de dette? Hvorfor gjør de dette?!
De sier at alt begynte med at du kom.
Hvem er du? Hva er du?
Hvor kommer du fra?!
Jeg tror du er årsaken til alt sammen. Jeg tror du er ond! Ond!
Jeg tror de drar nå.
Vi kan hente Cathy hos Annie nå.
- Kråkene igjen. - Hysj.
Kom.
Å, nei! Vent her.
Cathy! Hvor er Cathy?
Nei, Mitch!
Ikke la henne bli liggende der, Mitch.
Kom.
Hysj.
Da vi kom tilbake etter å ha fulgt Michelle hjem,-
- hørte vi eksplosjonen, og gikk ut for å se hva det var.
Plutselig var det fugler overalt!
Hun dyttet meg inn, og så kastet fuglene seg over henne.
Annie! Hun dyttet meg inn!
Gi meg en til, kjære.
- Hvor lenge har de samlet seg der ute? - Et kvarters tid.
Det er et mønster i det.
De slår til, forsvinner, og så samler de seg igjen.
Det ser ikke så annerledes ut. Litt røyk over byen, men ellers...
- Vil du ringe faren din? - Telefonen er død.
- Vi har vel strøm? - Ja.
- Mitch, nå får jeg inn noe på radioen. - Kom.
Jeg får ikke inn lokalradioen. Dette må være San Francisco.
I Bodega Bay ble barn angrepet da de forlot skolen under en brannøvelse.
En pike ble innlagt på sykehus, men de fleste kom seg i sikkerhet.
Det var et angrep til, men vi vet lite om det.
Utover det har vi ikke hørt om flere angrep.
Så riksnytt. I Washington...
Var det alt?
Jeg må hente mer ved. Vi må holde fyr i peisen.
- Tok du vinduene på loftet? - Ja.
- Når kommer de? - Gud vet.
Større fugler vil komme seg inn. Vi burde dra.
Ikke nå, mens de samler seg der ute. Vi får se.
- Hvor drar vi? - Det er trygt her nå.
- Og når vi slipper opp for ved? - Tja. Møblene?
Du vet ikke! Når vet du noe? Når vi er døde? Om bare faren din var her!
Unnskyld. Unnskyld, Mitch.
Gå og lag kaffe til oss.
- Hvor skal de? - Inn i landet.
- Santa Rosa? - Kanskje. Kom, så henter vi veden.
- Mitch, kan jeg ta fuglene mine inn hit? - Nei!
- De er jo i bur. - Men de er fugler!
Vi lar dem stå ute på kjøkkenet.
- Mitch, hvorfor gjør fuglene dette? - Det vet vi ikke.
- Hvorfor prøver de å drepe mennesker? - Skulle ønske jeg kunne svare på det.
Jeg er kvalm, Melanie.
- Jeg må... - Jeg blir med deg.
De drar.
Mitch?
Er du der, Cathy?
Melanie?
Melanie!
Stakkars liten! Stakkars liten.
- Hent vann, bandasjer og Pyrisept. - Bandasjer. Så grusomt!
Cathy, hent konjakken.
Nei. Nei! Det er ingen fare.
Nei, det er ingen fare mer. Alt er bra.
Nei. Hysj, hysj.
Cathy, hent lampen.
- Hun må til et sykehus. - Hvor?
I San Francisco. Vi må iallfall prøve. Bayhill-veien går utenom byen.
- Vi kan ikke bli her, hun trenger hjelp. - Jeg er så forferdelig redd.
- Hva venter oss der ute? - Vi må dra før de angriper igjen.
Vi tar Melanies bil, den går fortest. Kan du bandasjere ferdig?
Mitch, se om du får inn noe på bilradioen.
Fugleangrepene har avtatt.
Bodega Bay er hardest rammet, men andre steder er også blitt angrepet.
Bodega Bay er avsperret, men de fleste kom seg unna.
Men det fins ennå noen her og der. Man vet ennå ikke hva neste skritt blir.
Man drøfter om Hæren skal settes inn.
Fugleangrepene kommer i bølger med lange mellomrom.
- Var det noe på radioen? - Alt i orden. Kom, nå.
Nei. Nei!
Mitch?
Stå der.
Kan jeg ta med fuglene mine? De har ikke skadet noen.
Ja vel, ta dem med.